_Team Wild Animals_ www.HoundDawgs.org
KAPPADOKIEN 55 e.Kr.
1209 e.Kr.
KRISTENDOMMEN DOMINERER I EUROPA
KORSTOGE BLIVER SENDT AF STED FOR AT GENEROBRE JERUSALEM
IRLAND LIGGER LANGT FRA DET HELLIGE LAND
NORMANNERNE, DER ER LOYALE OVER FOR KONG JOHN AF ENGLAND-
- KÆMPER FOR AT EROBRE ØEN, DER LIGGER PÅ GÆLISK TERRITORIUM.
ET AFSIDESLIGGENDE KLOSTER HUSER ET ANTIKT RELIKVIE
KILMANNÁN IRLANDS VESTKYST
Forbandede!
Hvad tror du den første mand, der spiste disse, tænkte på?
Broder Cathal sagde, at de var sjælløse.
Han sagde, at dyr kun er skabt for at give os føde og tøj på kroppen.
At ethvert væsen, der ikke tjener os, er vores fjende.
Men hvordan kunne en mand tro, at sådan en ting ville tjene ham?
Var han nysgerrig? Desperat? Gav Gud ham denne idé?
Ryttere!
- Ryttere! - Hvor mange?
- Tre. - Hvilken farve var de klædt i?
- Hvilken klan? - Abba, der er krigere på vej.
- Er relikviet blevet flyttet? - Naturligvis ikke, Abba.
Så fortsætter vi med vores pligter. Som vi altid har gjort.
Men Abba...
Du hørte, hvad han sagde.
Det er længe siden, vi har haft besøgende, broder Geraldus.
Særligt en, der har rejst så langt som dig.
Intet er for langt for Roms myndighed, fader Abbot.
- Selv ikke verdens ende. - Det kan ikke være sandt.
- Vi har ikke fået besked. - Jeg beklager.
Den Hellige Fader har mange fjender. Diskretion var af yderste vigtighed.
- Næst efter tid. - Ved du, hvad du beder om?
Fader Abbot, Rom har talt.
Ingen diskussion.
Det er mørke tider for den troende.
Jerusalem har ikke været under vores kontrol i 20 år nu.
De vantro omringer os fra alle sider-
-mens kættere udhuler os indefra.
Den Hellige Fader mener, at relikviet I huser-
- besidder en kraft, der kan adskille den troende fra den vantro-
- og samle Guds vrede mod hans fjender.
En kraft der kan sikre sejr i det kommende korstog.
I kan ikke skjule sådan en kraft.
Broder Ciarán...
Cathal...
Rua...
og Diarmuid.
Et skib venter i Waterford. Det sejler med den aftagende måne.
Om fire dage.
I skal ledsage vores cistercienserbroder derhen og fortsætte til Frankrig.
Helligbrøde!
I skal sørge for, at det hellige relikvie ankommer sikkert til Rom.
Gå med Gud.
Den stumme tager med jer. I får brug for et par stærke hænder.
Jeg beklager at pålægge dig denne byrde, Ciarán.
Det er ikke problemet.
Drengen.
- Han har aldrig forladt klostret. - Derfor skal han rejse nu.
Kom.
Kom så!
Rolig nu!
Rolig! Rolig!
Rua! Cathal!
Det har ikke taget skade.
De er bange for det.
Selv før lynnedslaget.
Naturligvis.
De ved, hvad der sker med dem, der forstyrrer relikviet.
Måske har du ikke hørt historierne, broder.
Ellers ville du ikke være så ivrig efter at flytte det.
Oplys mig.
Før vi havde sådan en fin guldkiste at opbevare det i...
prøvede fremmede at stjæle det. Nordboere.
De havde hærget på disse kyster i 200 år-
-før de kom til Kilmannán.
Munkene sov.
Hvis de havde været heldige, ville de være døde i deres senge.
Men de blev vækket af en sær lyd.
De løb ud til kirken-
- og så en engel slå på relikviet som var det en klokke.
Munkene flygtede.
Da de vendte tilbage, så de, at en storm havde hærget.
Alle nordboernes skibe lå på havets bund.
Hvor deres sjæle ikke ville finde hvile.
Ved siden af relikviet lå de forbrændte lig af tre nordboere.
Kun de renhjertede kan røre relikviet og overleve.
Ingen.
Hvor længe har han tjent under jer?
- Fem somre. - Han er ikke munk.
Han respekterer det, men han frygter det ikke.
Han er stum. En åndssvag.
Det er han ikke.
Han er ikke åndssvag.
Diarmuid fandt ham, skyllet op på vores bred.
- I en skindbåd uden årer og mad. - I visse lande er det en straf.
Måske bøder han for en synd.
Han har adlydt alle ordrer, selv de svære og farlige.
Og han har aldrig mælet et ord.
Vi bør ikke spørge hvorfor.
Lad os få noget søvn.
Sikke et land.
- Regn som ved en syndflod og så... - Man vænner sig til det.
Jeg vidste ikke, du talte mit sprog, broder Ciarán.
Abbeden sagde, at du var berejst.
- Har du været i Rom? - For længe siden.
Og Det Hellige Land? Jerusalem?
Sig til den fremmede, at han ikke skal drikke vandet.
Der er et ringfort længere oppe.
Vandet kan ikke drikkes. Det løber derigennem.
- Hvad er der med det? - Sidhefolket har hjemme der.
Det siges, at Tuatha Dé Danann kommer ud om natten og leger på stenene.
De forhekser vandet og rejsende.
Lader du dig skræmme af det?
Lader du hedensk overtro bestemme din kurs?
- Geraldus. Lad os ikke gøre holdt her. - Vi er Jesu soldater.
Alligevel vil du flygte.
I Sankt Mathias' navn-
- hvis relikvie vi bringer til Den Hellige Stol-
- velsigner og renser jeg hermed dette vand.
I Faderens og Sønnens og Helligåndens navn-
- opløser jeg de dæmoner, der har fordærvet det-
- og sender dem til det evige helvede, hvor de skal bindes med kæder-
- og knuses under Gud den Almægtiges fod.
Stop dette nonsens!
Dreng.
De slås om grænsen.
Sørg for, at de spiser mindst fem af disse blade.
Selvfølgelig.
Hvad er det, dreng?
Det er mynte.
- Det hjælper mod... - Det beroliger en øm mave, broder.
- Vil du prøve lidt? - Jeg har ikke ondt i maven.
Vi går ikke længere.
Kryds floden længere oppe, så kommer I til Gray Foreig.
Af sted.
Du vil føre os til De Mervilles grænse.
Tiderne ændrer sig.
Krigen venter forude. Vi bestemmer, hvornår vi møder den.
Brødre...
Geraldus.
Jeg beder jer om at have tillid til mig. Er det så svært?
Broder Geraldus.
Sir Raymond.
- Vi forventede ikke at møde dig. - Jeg havde planlagt at vende tilbage.
Mange planlægger at vende tilbage fra gælisk territorium.
Men det lykkes kun for få.
Har du taget en souvenir med?
Det vil jeg tale med din far om.
Min far? Lad gå. Jeg skal føre dig til ham.
Bastarder...
Du!
Hvad er det?
Ua Mordha. Det var deres land.
Gray Foreigners satte ild til det.
Efter sigende bad de til Gud under slaget. Gud hørte dem ikke.
Så begyndte de at dyrke... andre ting.
Dugald.
Små tyve.
Stop dem.
Da du slog dig ned i klostret...
vidste du ikke, at det ville være som pakæsel.
Han er ikke munk, min herre. Han arbejder med sine hænder.
Nogle af mine mænd siger, at de kender dig, men...
de ved ikke hvorfra.
Var det et korstog?
Venedig?
Konstantinopel?
Måske kan du forklare os hvorfra.
- Vi har et lille væddemål kørende. - Han er stum.
- Han kan ikke tale. - Bed han tungen af?
- Er han også døv? - Han kan høre dig.
Men han vælger at lade være.
Fortæl mig...
hvordan en mand uden stemme kan bekende sine synder.
Vi beder for ham.
Hvor er du heldig...
at have venner, der vil sige god for dig baseret på tro alene.
Du havde ret. Det var krybskytter. De gør det ikke igen.
Fournier.
Fournier!
Er min far vågen?
Jeg har gæster med.
Hellige broder.
Min herre.
- Jeg troede, du befandt dig sydpå. - Mine grænser er som en køkkenhave.
Før man kan plante nye blomster, må man fjerne ukrudtet.
Du fandt, hvad du søgte, går jeg ud fra.
Ja, det gjorde jeg. Du har hjulpet os meget.
Jeg ville gerne følge med på din på pilgrimsrejse.
For at se Rom og overrække relikviet til Hans Hellighed.
Men jeg er en gammel mand nu.
Jeg kommer nok til at dø på disse egne.
Måske vil du lade mig se relikviet.
For at hjælpe mig i mine bønner-
-og til inspiration for mine riddere-
- så de på bedste vis kan hjælpe dig med den hellige opgave.
Hvordan skulle kirken kunne sige nej til sådan en hengiven tjener?
Det er en flot kiste.
- Det er blot en ydmyg skal. - Broder Ciarán?
Det er ikke en god idé.
Da Judas bedrog Jesus, trak apostlene lod om at tage hans plads-
-og Matthæus fra Betlehem blev valgt.
Efter Herrens død og genopstandelse-
- rejste Matthæus nordpå for at sprede evangeliets budskab-
-til barbarerne i Kappadokien.
Der blev han gjort til martyr.
Da hedningene smed sten, der brækkede hans knogler og lod ham forbløde-
-sagde Matthæus tak.
Den sten, der endte hans jordiske liv, gik op i flammer-
- og brændte de mænd, der myrdede ham. De råbte om nåde-
- men jorden åbnede sig, og de blev opslugt af Helvede-
- mens liget af Matthæus blev opløftet til Himlen.
Det er stenen.
Meget imponerende.
Tilgiv min søns uforskammethed.
Han blev født i Rouen, men har boet i dette land for længe.
Fæld skovens træer, og de angriber fra bjergene.
Hvis man belejrer bjergene, gemmer de sig i mosen.
Er det ikke sandt?
Hvad stiller man op med sådan et folk, broder?
Dræner mosen.
Du har så evigt ret, broder.
- I må have mig undskyldt. - Selvfølgelig.
Raymond, skænk noget mere vin.
Jeg er ligesom en tørlagt mose.
Drik!
Mit indtryk er, at du har en aftale med disse mænd.
- Jeg vil gerne kende detaljerne. - Det vedrører ikke dig.
Med tanke på det hellige relikvie og mine brødres liv-
-vedrører det i den grad mig.
Du ved udmærket, hvilken slags mænd de er-
- og alligevel gør du alt for at beskytte dem.
Du var med på korstoget, broder.
Det kan ikke være svært for dig at regne ud.
På dommedag vil de værste mænd have mest at frygte-
- medmindre nogen kan gå i forbøn for dem.
Vil du fritage dem?
En mand bliver ikke magtfuld uden at pådrage sig synd.
Baronen er ikke en ung mand.
Hans tanker er mere spirituelle nu.
Vi er deres redning.
Deres sorteste gerninger binder dem til os.
Nej.
Ikke til os.
Broder?
Rua siger, at de fremmede kun forstår sig på krig.
Det flyder i deres blod.
De er efterkommere af nordboerne.
De erobrede Frankrig og England og vil gøre det samme her.
Har der nogensinde været fred i dette land?
Før de fremmede kom?
Det er længe siden, Diarmuid.
Jeg var blot en dreng.
Lidt ældre end du.
Nej.
Der har aldrig været fred.
Ikke her.
Ikke nogen steder i denne verden.
Ikke siden Syndefaldet.
Hvorfor?
Nogle mener, at det ikke er naturligt.
Fred er noget, der skal dyrkes og plejes.
Og det...
Det er hinsides de fleste mennesker formåen.
Du er tidligt oppe, lille munk.
Jeg står altid tidligt op.
Eller måske er du spion.
Herre?
Du sniger dig væk for at fortælle dine mænd om vores rute sydpå. Ikke sandt?
- Nej, nej. Min herre... - Ikke?
Hvorfor flygter du så?
Jeg er Jesu tjener.
- Men din klan kommer først, ikke? - Nej.
Min far lader sig altid imponere af fromme mænd.
Jeg? Jeg tvivler.
Enhver kan klæde sig ud som munk.
Du...
Raymond, saml dine mænd. Vi holder messe, før vi begiver os af sted.
En anden gang.
Kig også til den anden side-
- for min mand har nogle gange rejst denne vej i stedet!
Er der noget i vejen, broder?
Nej, intet.
Herhen!
Ua Mordha!
Du! Vend tilbage til min far.
Fortæl ham, at denne grusomhed ikke vil gå ubemærket hen. Kom så!
- Hvad laver du? - Hvad ligner det?
Din far beordrede, at du og dine mænd...
Kujonerne bag dette rejser til fods.
Det vil ikke tage lang tid at indhente dem.
Med en tredjedel af mændene.
Mine mænd.
Du skal ikke bekymre dig, Fournier.
Vi vender tilbage, inden dagen er omme for at beskytte dig.
- Er der ikke en anden vej? - Der faldt meget sne i år.
Smeltevandet vaskede to andre broer væk.
Den ene, der stadig står, er en halv dagsrejse tilbage.
Lad os følge Fordybningerne.
- Hvad er Fordybningerne? - Skovområder.
De er berygtede og få rejser den vej.
Lad os lave om på det.
Videre, soldater.
Stands!
Fournier, hvad sker der?
Indtag jeres position! Op med skjoldene!
Hold jeres positioner!
Søg dækning!
Flyt jer!
Skjoldene!
Hold jeres positioner!
Hold dem!
Træk sværdene!
Hold afstand! Luk jeres positioner!
Fyr!
Nu!
Rør det ikke!
Stop!
Det er mig!
Det er mig.
Vi skal væk.
Broder Ciarán?
De forsvandt i skoven.
Hvor er stenen?
Hvor er den? Hvor er stenen?
Vi skal have den tilbage.
Hørte du ikke klokken?
Så du ikke miraklet?
Da vildmændene besmittede Sankt Matthæus' sten-
-smedede Gud en hævn-
-fra den ringeste af hans tjenere.
Du er kirkens tjener, er du ikke?
"Han, der ødelagde mange nationer og dræbte mange konger..."
Gå med roligt sind. Dette er Jesu fjender-
- og han vil hylde hver eneste, du nedlægger.
Dit arbejde er ikke fuldført.
Det gælder os alle.
Hvad skal vi gøre?
Vores ledsagere er døde. Vores brødre er blevet myrdet.
- Vi ved ikke engang, hvor de er. - En vogn. En fange.
De må have efterladt spor, ikke sandt?
Den unge De Merville sagde, han ville vende tilbage.
Han har riddere. Vi kan vente på ham.
Og hvis de andre kommer tilbage først?
Det er vores pligt at forsøge.
De er så mange.
Vi kan aflede dem. Føre dem væk.
Hvor langt kan vi gå med relikviet på ryggen?
Vi skal ikke bruge relikviet.
Kun det, der er indeni.
Jeg skal nok bære den.
Jeg bærer stenen.
- En af jer skal befri Ciarán. - Nej.
Vi kan ikke risikere at miste stenen.
Ikke for en enkelt mand.
- Hvordan kan du sige det? - Fordi det var den ed, vi aflagde.
De her kroppe er ikke vores egne.
De tilhører Herren, og han kan gøre med dem, hvad han vil.
Broder Ciarán ville sige det samme som jeg.
Hvis han er i live-
- hvor længe vil der så gå, før de opdager, at han er væk?
Vi kan ikke efterlade ham.
Vi beder for hans sjæl.
Bliv her.
Ryttere! Ryttere!
Murchú! Uallach!
Kom her.
Hvad laver han?
Broder Ciarán!
Diarmuid?
Diarmuid? Diarmuid?
Broder, vær stille.
Du skal bruge dine kræfter til at løbe.
Hvad? Vent.
Du fortalte os ikke, hvad vi stjal for dig.
Du fortalte os ikke, hvor meget guld det handlede om-
- eller hvor meget de ville kæmpe for det.
Judas!
- Hvor er Maelseachlain? - Vi gjorde, som du bad os om.
Vi dræbte soldaterne.
Men en af munkene slagtede vores mænd.
Også Maelseachlain.
Han siger, at Maelseachlain er død. En af munkene dræbte ham.
- En munk? - Han var ikke en munk, men en djævel.
Fik de fat på det?
Diarmuid, hør på mig. Du skal gå nu.
Det kan jeg ikke. Ikke uden stenen og dig.
Jeg håber, Herren vil tilgive mig, men jeg smed den ud fra vognen.
- Hvad? Hvor? - I en lysning med plúirín sneachta.
Det sidste sted, jeg så jer. Nær vognsporet.
Hent den, og drag østover.
Pas godt på den, Pas på dig selv, Diarmuid.
I Morrígnas navn må denne aftale ændres!
- De vil have kisten. - Det er en aftale.
Men jeg vil have det, der er indeni.
Gå nu!
Hvor er stenen, broder?
Du svor, at du ville beskytte os.
Og den.
Jeg svor at ære...
og adlyde min konge.
Din pave... strides med ham.
Et levn som dit vil gøre det lettere at forhandle.
Du bliver formentlig godt betalt.
Kongen er ikke glad for den magt, visse mænd besidder her.
Det venskabelige bånd med deres fætre i Normandiet er for tæt.
En mand gør klogt i at vise sin loyalitet.
Og med den handling...
vil du forråde din egen fars frelse.
Min far er en kujon.
Han er døende.
Han vil hellere krybe for kirken end at sikre sin families fremtid.
Hvor er levnet?
Broder? Før eller siden vil det finde vej til Rom.
Gør det nogen forskel, hvis det opholder sig hos kongen i et par år?
Jeg ved ikke, hvor det er.
Du lyver...
dårligt.
Jeg havde forventet mere af en gejstlig mand.
Jeg fik den her af en... præst i Konstantinopel.
En forunderlig mand.
Han brugte det...
til at overtale grækerne-
- til at fortælle os, hvor de havde gemt alt deres guld fra kirkerne.
Det virkede altid.
Sidste chance.
Hvor?
Kan du mærke det?
Det er dine indvolde.
De er snoet omkring pilen, som orm på en krog.
Vil du gerne se dem?
Jesus!
Vær min sjæl nådig!
Du har lidt nok, broder.
Jeg kan give dig en hurtig død. En barmhjertig død.
Fortæl mig det. Hvor er levnet?
Jesus! Jesus!
Dugald, søg efter den.
Hvis stenen ikke ligger nær slagmarken-
-har en af munkene måske taget det.
Han røbede intet?
Nej. Han vil gerne være martyr.
Saml mændene.
Jesus! Jesus! Jesus!
Du dør en pinefuld død. Og for hvad?
Selv, hvis vi ikke finder levnet, kan vi bruge en anden sten.
Med en flot indpakning vil folk acceptere det.
Selv en konge eller en pave.
- Tænk på det. - Gud elsker dig.
Han tilgiver dig. Jeg tilgiver dig.
Her.
Er det den?
Ja.
- Du adlød mig ikke. - Jeg ville ikke efterlade Ciarán der.
Ved du hvilket ansvar, der hviler på mine skuldre?
Vores mission er beordret af Guds jordiske hus.
Ingen må bringe den i fare.
Det er din pligt at adlyde.
En stor krig udspiller sig alle vegne omkring os.
Vores fjende er selve djævelen, og i denne krig-
- venter han gerne et helt liv på et lille øjebliks svaghed.
Som dit.
Giv ham ikke en chance til.
Broder.
De slår os ihjel.
Vi er helt alene.
De har riddere og heste.
- De finder vores spor. - Cathal.
Og de slår os ihjel.
Vi er ikke alene.
Vi er aldrig alene.
Bevar troen.
Gudskelov.
Gud har hørt os.
Stille.
Hvor langt tror I, I kan komme?
Højst tyve skridt.
Eller tror I, I kan gå på vandet?
Det behøver ikke ende sådan her.
Giv mig stenen, og jeg lader jer leve.
Jeg gav en af jeres brødre samme valg.
Men han tænkte ikke klart.
Det bør ikke være en svær beslutning.
Ikke for en soldat.
I ser anderledes ud.
Det vil jeg indrømme.
En mand kan ændre sit udseende...
og den måde, han taler på.
Men ikke, hvem han er.
Nuvel.
Behold stenen.
Jeg kan altid finde en anden.
Men dræb cisterciensermunken. Jeg vil kompensere jer.
Du er forbandet!
Broder Geraldus...
Jeg var bange for, at du ikke var her.
Frelsens døre vil være evigt lukkede for dig.
Frelse?
Hvis jeg venter længe nok, kommer der endnu et korstog.
Endnu en chance for syndsforladelse.
- Det er sådan, verden fungerer. - Du vil brænde som straf.
Ligesom din far.
Har du fortalt de andre munke...
hvorfor kirken betroede Geraldus Trencavel d'Albi...
sådan en vigtig opgave?
Hvordan du anklagede ham for at være kætter?
Og da han nægtede at angre, sendte du, hans eneste søn...
ham først til hjulet og dernæst til stejlen.
Da hans jord blev kirkens ejendom, sikrede det dig din fremtid i Rom.
Han venter på dig i helvede!
Find dem!
Den her vej!
Hvor går vi hen nu?
Undskyld, kammerat.
Vi er på vej til Waterford.
Det er længere, end vi skal.
Men vi er under alle omstændigheder fuldt lastet. Ingen passagerer.
Hjælp os!
Selv, hvis jeg havde plads, ligner det ikke, at I har noget at handle med.
Sig, at de bliver betalt, når vi kommer til havnen.
Sig det.
- Vi har venner, der kan betale jer. - Det har I sikkert.
Alle har en rig ven længere nede ad floden.
- Hvorfor griner du? - Geraldus!
Vi er Guds mænd! Betyder det ingenting i det her forbandede land?
Dæmp dig.
Vi kan tvinge ham.
- Han vil ikke. - Det er vigtigt.
- Han vil ikke. - Trodser du mig igen?
Du er ikke værdig til at bære stenen. Der er noget i dig, dreng.
- Noget ondt. - Vent.
Talte han sandt?
Om din far?
Han husede kættere.
Hjalp dem med at undslippe rettergang.
Jeg tjente kirken så godt, jeg evnede.
Min samvittighed er ren.
Hvad vil du ellers vide, dreng?
Ingenting.
Jeg bad ham om at angre, men det ville han ikke.
Han nægtede at indse, at han havde gjort noget galt.
Jeg lærte noget vigtigt den dag.
Det var ikke hans tro på kirken, han havde mistet.
Men hans frygt for den.
- Hvad laver du? Vi skal videre. - Man kan ikke skynde på havet.
Hvis I ikke havde haft så travlt, ville vi have ventet til højvande.
Vi kunne ikke vente!
Medmindre I vil trække os derhen...
Jeg vidste, det var en dårlig idé.
Tag jeres forbandede sten. I kan gå herfra!
De efterlader ingen vidner. De efterlader ingen.
Ud med jer allesammen!
Nej, de klarer det ikke. Vi er for tæt på.
Det her er vores chance, broder.
Den syndsforladelse, normannerne ikke fik, kan blive din.
Du har opnået meget, men det er ikke nok.
Ikke hvis ondskaben afholder os fra at fuldføre vores pilgrimsfærd.
De, der dør, mens de tjener Herren, får en plads i Himlen.
- Ligegyldigt, hvad de har gjort før. - Hvad siger du?
Se på mig!
Du lugter af blod. Sådan kan du blive renset!
Alle martyrer sidder ved siden af Gud.
Frels os.
- Nej! - Træk i Jesu navn!
Gå med Gud!
Han er ikke vigtig. Få fat i stenen.
Løft stævnen!
Dugald!
Tag fat for Guds skyld! Grib årerne!
Cathal!
Dræb alle mand. Vi indhenter dem i Waterford.
Diarmuid.
Cathal... Cathal!
Sid stille, eller båden kæntrer!
Du skal lide...
og de vil se på.
Hvem er du?
Hvor kommer du fra?
Helvede!
Kan du høre dem?
Kan du høre klokkerne?
Klokkerne vil inspirere en hel hær af mænd som ham.
Mænd, der kan generobre Jerusalem. Generobre verden.
Kætterne, de vantro, folk uden tro...
Hvis de ikke vil høre sandheden, skal de lide.
Vi skal fjerne al tvivl.
Vær loyal mod kirken, eller bekæmp den og bliv knust.
Hvad laver du?
Nej!
I Guds navn, stop det!
Det er Guds ejendom!
- Jeg giver den tilbage til ham! - Nej!
Djævelen har fået tag i dig!
Hvorhen nu?
_Team Wild Animals_ www.HoundDawgs.org
Katrine Kirk BTI Studios